–Letty. –Javier.
–Der kommer en for at dræbe dig. –Du er altså ikke engelsklærer.
–Nu arbejder du for mig. –Er jeg din fange?
Du skal være min kone.
–Er det din mand? –Ja.
Han taler med min mand.
–Du behøver ikke dræbe ham. –Jo.
Lad os stikke af.
–Bill? –Vent, Robin.
Ligene må om i bagagerummet.
Jeg ved, det er i orden at bede om hjælp.
Jeg bevarer roen under konflikter.
Min vej har været unik, og det er jeg taknemmelig for.
–Er det en veninde? –Hvem?
Jeg er lige der, hvor jeg skal være.
–Kvinden, der taler til dig. –På en måde. Hun er en app.
Jeg er skaberen af min egen virkelighed.
Hvor kender hun dig så godt fra?
–Jeg giver ikke andre skylden. –Det her var ikke min skyld.
–Der ligger to lig i bagagerummet. –Jeg slog dem ikke ihjel.
Jeg dræbte en. Hun var din skyld. Du hjalp mig med at få dem derom.
Du hjælper med at få dem op. Næ, nej. Du ryger ikke i bilen.
Så slip mig ud.
Du behøver ikke mig, eller min hjælp. Hvorfor kan du ikke bare lade mig gå?
Lad mig være helt tydelig: Jeg har brug for dig. Og din tavshed.
Jeg har brug for at kunne se dig, indtil det er overstået. Forstår du?
–Forstår du? –Klart.
Smider du dem så i en flod, eller noget?
–Eller noget. –Noget hvor?
–Charleston. –Charleston?
–Det ligger meget langt væk. –Seks timer. 5,5, hvis vi er hurtige.
–Vi skal finde en ladestation. –Det gør vi også.
Computeren har et program, der kan vise, hvor de er henne.
Fandens, vi kan ikke bruge den.
Jeg slukkede for gps'en, så de ikke kan spore bilen.
Det er fint. Der er apps.
Som din ven, men til standere. Vi kan bare downloade en app.
Hvad er der i Charle... Nej, jeg vil ikke vide det.
Godt. Jeg ville ikke sige det.
Må jeg så gå bagefter?
Ja.
Med standardhastighed får vi 347 km med 80%.
–Hvor mange har vi tilbage? –246.
Der er 518 km til Charleston, så...
Det er ligesom SAT–prøven.
–Tog du den? –Ja.
–Gik du ikke ud af high school? –Jo, men jeg tog prøven senere.
Jeg tog en for at øve mig i en boghandel. Det gik godt.
–Men ikke i matematik. –Nej, røvhul. I engelsk.
Lad mig vide, hvis du vil have lektioner.
–Har du fundet en stander? –Nej.
Jeg downloadede, men mistede forbindelsen.
–Så for pokker. –Hvad?
Der findes en ludicrous–hastighed.
Du rører ikke noget i bilen.
–Må jeg...? –Nej.
Har du enten arrangeret, eller spillet på, hanekampe?
Det er let. Hold dig fra hanekampe, hvis du ikke vil fængsles for evigt.
–Ja. –Forstår du, eller har du spillet?
–Hvad? –Forsvind med dig, Gary.
–Hej, Letty. – "Dit opkald sendes til voicemail."
–Christian. –Ja, Todd?
–Hej. Skønt kontor. –Tak.
–Hver gang. –Sådan har det været i seks år.
Ud over bogholderen Jacinta så har du været her længst.
–Der er meget nyt personale. –Det vil jeg gerne ændre på.
–Jeg fik dit manifest. –Godt.
–Det er her et eller andet sted. –Du fortjener det største kontor.
–Hvad kan jeg gøre for dig? –Ikke noget. Det er bare...
–Har du ikke møde nu? –Nej.
–Du har Leticia Raines kl.11.30. –Letty kom tidligt i morges kl.7.
–Letty? –Det kaldes hun.
–Hvad? –Ikke noget.
Kom ikke for tæt på de prøveløsladte.
Jeg er sikker på, at vi to valgte denne karriere af samme årsag.
Du virker sikker.
–Jeg har et par opkald. –Godt.
Jeg elsker det kontor. Hver gang.
–Hvor meget har vi tilbage? –196 km. 194.
–De leder allerede efter bilen. –Nej, ikke endnu.
Man tjekker ud kl.11.
Har du dækning?
Nej.
Sæt den på flyfunktion og dernæst tilbage igen.
Som om du ikke har sagt det før, og jeg ikke har prøvet fem gange.
Prøv igen.
Okay. Jeg har dækning. Den downloader.
Det tager en evighed.
Velkommen. Hvad skulle det være?
Jeg tager en fiskefilet med rejer, hush puppies og en dr. Pepper.
–Hvad skal du have? –Undskyld, jeg må lige...
Der er så meget. Hvordan skal jeg kunne vælge?
–Er du ubeslutsom? –Kun med mad.
Stegt krabbe? Det kan gå begge veje.
Okay, jeg tager også fiskefilet med rejer–
–men med fritter og cola light.
Dersom I tager det samme, vil I så have familiespanden?
–Hvad koster den? –28,99 dollar.
28,99? Får man en lottokupon med?
–Vi tager hver vores bestillinger. –Kør hen til det første vindue.
Der er en ladestation 50 km herfra.
–Det er en omvej på 16 km. –Naturligvis.
–Du er nærsynet. –Hvad?
–Du behøver briller for at se langt. –Ikke rigtigt.
Her. Prøv dem her.
–Wow. –Hvad står der på skiltet?
"Prøv vores nye Anus Pounder."
Værsgo.
Hav en god dag.
Jeg kan ikke spise. Her lugter.
–Det er maden. –Det er ligene.
–Fandens. –Er du uskadt?
Ja.
Åh Gud. Er alt vel? Undskyld.
Undskyld. Mine børn kører rundt med mig.
De kører naturligvis ikke. Åh Gud.
Vi bør udveksle forsikrings– og kontaktinformation.
–Nej. –Det bør vi.
Det er ikke nødvendigt.
–Du bremsede hårdt op. –Hvad taler du om?
–Du bremsede op ved lyset. –Det mener du ikke.
–Det var meget pludseligt. –Jeg holdt allerede stille.
–Det tror jeg ikke. –Okay.
Det er faktisk ligegyldigt. Du var bagved, så det er din skyld.
Vi ringer til politiet.
–Det er bedre at lade være. –Min mand vil foretrække det.
–Det var din skyld. –Så ringer jeg.
–Din bil er uskadt. –Det ved jeg ikke.
–Det er den. –Du kan ikke lukke bagsmækken.
–Jeg laver den. Det er lige meget. –Vi bør lave en politianmeldelse.
Så er der ingen uenigheder, og ingen jager hinanden senere.
–Det er sket før. –Naturligvis.
Jeg fik ingen info og min mand... Den skal genkende fingeraftryk.
–Sagsøger du dem, mor? –Bliv i bilen, Bryce!
–Deres bagklap er ødelagt. –Bliv i bilen!
–Jeg må fotografere nummerpladen. –Det er ikke nødvendigt.
Undskyld mig. Skat? Vi må nok på hospitalet.
–Åh Gud. –Noget føles forkert.
–Hun sparker ikke mere nu. –Åh Gud.
Kør. Jeg hedder Melanie. Skal jeg ringe efter en ambulance?
–Nej, det er hurtigere... –Ja, hvis I kører. Kør.
–Hvis din bil er skadet... –Det er den ikke.
–Mor! –Hold så kæft, Bryce!
–Undskyld. Kør. Bilen fejler intet. –Tak.
–Kør. –Hvad har du trykket på?
Så for fanden!
Wow. Wow.
Den skal bindes, den hopper.
Ved standeren. Hvor langt er der?
9 km mod højre. Og en benzinstation.
Hvorfor har vi kun 30 km? Vi havde 82 ved fiskerestauranten.
–Det var din ludicrous–hastighed. –Min?
–Det tærede nok på batteriet. –Skulle jeg ikke have trykket?
–Det tærede bare på batteriet. –Hun ville fotografere nummerpladen.
Så havde vi været på røven.
–Vi skulle være kørt normalt. –Til hospitalet med din kones baby?
Ja, det var godt. Du gjorde det godt.
–Ja. Jeg har ikke hørt et tak. –Det har du vel ikke.
Det er kun folk med to lig i bilen, der ikke ville ringe til strisserne.
Du burde have sagt: "Gu' ringer vi. "Du kørte fandeme ind i min Tesla!"
Hold kæft!
Sig ikke hold kæft til mig. Sig aldrig hold kæft til mig!
Du lyder som min mor.
Tak.
For det, du gjorde.
Okay, så sker det.
–Han er ikke ude efter os. –Det ved du ikke.
Sig det højt, så bliver det måske sandt.
–Han stopper os. Sæt farten op. –Jeg overholder fartgrænsen.
Kør 8 km over, hvis du ikke vil ligne en fange på flugt.
–Hvad vil der ske? –Lad mig om at tale med dem.
Hvad er der galt?
–Du har været i fængsel, ikke? –Nej, det har jeg ikke.
Okay. Det er det, der er galt.
Jeg vil ikke derind igen.
–Hvis jeg kommer derind igen... –Så vil du aldrig mere se din søn.
–Hvor skal du hen? –Jeg smider maden ud.
–Hvor skal du hen nu? –Jeg skal tisse. Er det i orden?
Nej. Sidste gang du gik på toilettet, forsøgte du at smutte ud af vinduet.
–Du stoler ikke på mig. –Nej.
Lad mig tisse i fred. Når jeg så kommer tilbage, kan du stole på mig.
–Sæt dig ind i bilen. –Så tisser jeg på sædet.
Det er ved venstre baglys.
Du skal bruge en nøgle.
Til toilettet.
Tak.
Hvor meget græs har du?
–Frue? –Et øjeblik.
Undskyld. Jeg nåede lige næste level i Mister Jump.
–Tillykke. –Tak.
–Det har jeg aldrig spillet. –Det er vanedannende.
Din fyr, eller noget, er derude.
Jeg ville sætte skilt på ladestanderen–
–men jeg kunne ikke efterlade dig.
Jeg er den eneste her og må ikke gå, hvis der er kunder.
Hvis nu nogen rapser noget.
–Virker laderen ikke? –Den er værdiløs.
Den virker en gang hver anden uge.
Jeg sagde det til montøren, men han var totalt ligeglad.
–Ved du, om der er en i nærheden? –Der findes vist en i Greenville.
Det er en superlader, som jeres bil skal bruge.
–Den lader helt op på... –...en time. Jeg ved det.
–Hvor langt er der? –Til Greenville? 65–80 km.
–Vi har kun 20 km. Har du en kontakt? –Det tager en evighed.
–Har du en kontakt med 240 volt? –Ja, men det tager en evighed.
Hvis vi lader i 1,5 time, kommer vi til Greenville.
Par forsvundet fra hotel
–Har I ledningen i bagagerummet? –Hvad?
Ledningen bør ligge i bagagerummet.
Er der en oplader bagi?
–Hvor har du været? –Løst det her.
Vi kan oplade bilen i en stikkontakt.
–Har du en ledning omme bagi? –Ja.
–Men jeg har lige lavet bagklappen. –Okay?
–Den er lukket. –Vel ikke for altid?
Nej, med gaffatape.
–Hvor fik du det fra? –Jeg har det altid med.
–Er det et professionelt trick? –Det er intet trick, bare tape.
–Der. Der er den. –Okay.
Jeg giver op.
–Ryg ikke på en benzintank! –Hvorfor ikke? Lad stedet brænde.
Det ville gøre det lettere for os.
–Sig, hvis nogen kigger. –Jeg kigger.
–Hvis nogen andre kigger. –Ingen kigger. Folk er ligeglade.
–Christian! –Ja?
–Lige den, jeg ledte efter. –Det lader det da vist til.
Du er altid så sjov.
Du sagde, at du mødtes med den kvinde i morges kl.7.
–Letty? –Nemlig.
Jeg lavede timesedler, og du var her ikke kl.7.
–Jeg laver ikke timesedler. –Det ved jeg.
Jeg kiggede på alle de andres og talte med Rashida om noget.
–I tog elevatoren sammen i morges. –Okay.
Dig og Rashida mødte samtidig.
–Kl.8. –Efterforsker du mig?
Nej. Jeg kunne ikke læse Rashidas håndskrift på sedlen.
Jeg spurgte. Hun sagde: "Jeg kom kl.8."
"Du kan spørge Christian, for vi kørte i elevator sammen."
Efterligner du en "sort stemme?"
–Nu går jeg på wc. –Okay.
–Han ligner dig. –Vær ikke en nar.
–I har de samme øjenbryn. –Ja.
–Jeg vil have ham tilbage. –Det ved jeg godt.
Det tror jeg, at du kan.
–Gør du? –Ja, hvis du ikke nosser i det.
–Jeg prøver. –Prøv hårdere.
Jeg prøver på at komme væk fra dig.
Det ville være et skridt i den rigtige retning, ikke?
Kom nu!
–Vi kører nu. –Den har kun ladet i 15 minutter.
–Politiet kommer. –Den skal lade i mindst en time.
–Kom så! –Jeg har ringet til politiet.
Hvad er planen så? Stationen er 80 km herfra.
Vi stopper ved en tank og bruger et normalt stik.
Hvis de ikke har et til 240 volt, så oplader vi kun 5 km per time.
Så stopper vi mange gange.
Vil du ikke nok lade mig gå?
Nej.
Der.
Hold nu op...
–Hvordan er du blevet så god? –Det er jeg ikke. Du er dårlig.
–Hallo? –Er det Estelle Raines?
–Ja, hvem er det her? –Jeg er din datters tilsynsværge.
Okay.
Jeg kan ikke finde hende.
–Det betyder ikke, der er noget galt. –Jo, det gør da.
–Undskyld? –Hvor godt kender du min datter?
Har du nogen anelse om, hvor hun kunne være henne?
–Ingen anelse. –Tak.
Giv mig mine penge!
–Det ser ikke godt ud. –Der stod 8 km på skiltet.
Der er måske 8 km til afkørslen.
Jeg ved lige så meget som dig.
–Hallo? –Hej, jeg søger Letty.
–Letty? –Ja.
–Letty Raines? –Ja.
Jeg har ikke set hende i årevis. Lever hun stadigvæk?
–Det håber jeg. Undskyld. –Hvem taler jeg med?
Jeg troede, at du mediterede!
Vi talte sammen for nogle uger siden. Hun klarede sig godt. Er alt vel?
Det vil jeg finde ud af.
–Du hedder Christian, ikke? –Jo.
Letty har fortalt om dig. Hun kan godt lide dig.
Det er da rart at høre. Hvis du taler med hende, så bed hende om at ringe.
–Klart. –Tak.
Dit opkald viderestilles til automatisk voicemail.
Der. Hent telefonopladeren, så vi kan se, om den virker.
–Smart. –Tak.
Ingen strøm.
–Kan vi begrave ligene her et sted? –Vi?
Nej, dig. Ingen ser det.
–Tænk, at jeg siger det her. –Ja, hold op med at snakke.
Hvad er der i Charleston?
Jeg vil vide, hvorfor vi skal derhen, når det her kunne være overstået.
Sig det.
Da jeg var yngre og så film, tænkte jeg, at det var dumt–
–at smide lig i floder eller søer, eller grave dem ned i jorden.
Liget er der og bliver fundet. Morderen afsløres med tiden.
Liget skal forsvinde helt.
Jeg tænkte: "Hvorfor ikke blive ven med en fra en begravelsesforretning?"
Så kan liget blive kremeret.
Man skal stole på den person.
Ja. Det skal man.
Vi når ikke frem, så hvad er planen?
Vi stopper her.
–Har du dækning? –Nej.
Har du?
Nej.
Var det alt?
Så du film som barn og mente, at du var bedre til at slå ihjel?
Nej.
Hvordan endte du så i denne noble profession?
Det fortæller jeg måske en dag.
En dag? Du får kun en.
Der vil måske være flere.
Det håber jeg virkelig ikke.
–Det er, hvad jeg er god til. –Ja, det går så godt for dig.
Alting var gået fint, hvis du ikke havde ødelagt det.
–Laver du sjov? –Overhovedet ikke.
Jeg ville ikke ødelægge det, jeg ville slet ikke involveres.
Du stjal fra mit hotelværelse og gemte dig i min garderobe.
Du fulgte efter mig, gik i seng med mig og tog mine penge.
Sikke noget pis. Du behøvede ikke kidnappe mig og tvinge mig til det.
–Jeg reddede dit liv! –Hvorfor?
–Jeg ved det ikke. –Tak, min prins.
Jeg er glad for at være i live.
I ødemarken med en morder, to lig og ingen vej væk herfra.
Jeg kan ikke takke dig nok for det.
Undskyld.
Hvad?
For det her. Det her er, hvad der sker.
–Slip mig ud. –Du skal ingen steder.
Slip mig ud!
–Hjælp! –Har du brug for et lift?
–Ja. –Nej, vi klarer os.
–Vi har ringet efter hjælp. –Nej, vi har ingen dækning.
Han er altid så macho. "Jeg ordner det selv."
Jeg kan køre dig ind til byen, mens han bliver ved bilen.
Det er dumt at lade en Tesla stå.
Perfekt, tak.
Jeg kommer snart.
–Hvad hedder du? –Annie.
Annie. Jeg kan lide det. Annie.
–Kan din mand lide det? –Det siger han, men folk lyver.
–Jeg gør ikke. –Godt.
Sætter du mig så af ved bjærgningscentralen i byen?
Hvad havde du ellers i tankerne?
–En hel del ting. –Også mig.
Jeg ved godt, hvad du har i tankerne.
–Er du et medium? –Nej. Det behøver jeg ikke være.
Okay.
Du tænker på at dreje af og lade, som om du kører ind mod byen.
Men det er bare en mørk vej, som den vores bil gik i stå på.
Du vil parkere bilen på en eng og fortælle mig, hvor smuk jeg er.
Så vil jeg smile og bede dig om at kneppe mig.
I munden og alle andre steder.
Jeg vil bede dig om at komme på mine patter, og jeg vil elske det.
Det har du sgu ret i.
Det vil ikke ske.
Du holder dit løfte.
Ja, frue.
–Tak, Bruce. –Intet problem.
–Beklager pistolen. Du forstår nok. –Ja.
Ja.
Hej, det er Tiff. Hvor er du?
Din tilsynsværge ringede. Christian. Han virker cool.
Er han lækker? Han lød lækker.
Han leder efter dig. Det ved du nok. Håber, alt er vel.
PS. Jeg sidder i festudvalget til vores 15–års high school jubilæum.
Kan du tro det? Det er på lørdag. Vi er gamle. Ring til mig.
Du er virkelig en stalker.
–Du lever. –På en måde.
Jeg har dækket for dig to gange.
–Det vidste jeg, at du ville. –Hold op med at lave pis!
–Er du fuld? –Nej, er du?
Ikke endnu.
Jeg ved ikke, hvor du er, men du er på mit kontor i morgen.
–Jeg er ikke i Asheville. –Letty.
Jeg borer dette ind i dit hoved: Jeg dækker ikke for dig igen.
–Okay. –Jeg bliver fyret.
Det er ikke så slemt, som det, der vil ske dig.
–At jeg ryger i fængsel igen? –Ja, lige præcis.
–Skønt. –Sig ikke det.
Så har du ingen chance for at få din søn tilbage igen.
Det er lettere i fængslet, end der er herude.
Der er et skema, arbejde, ingen stoffer eller sprut.
Tja, der er nogle stoffer og sprut, hvis man havde venner, som jeg.
–Har du stadig de venner? –Med dårlig indflydelse?
–Jeg har en nu. –Hvem er det?
Han er tilsynsværge.
Han var professor, men blev taget, da han købte stoffer af en elev.
–Smider du det i ansigtet på mig? –For så ved du, hvordan det føles.
Jeg ved godt, hvordan det føles.
Undskyld.
–Hvordan har han dårlig indflydelse? –Det har han heller ikke.
Han er filantrop fra Florida. Han arbejder for en filantrop.
–Har du taget stoffer med ham? –Nej. Det tillader han ikke.
Du bør måske holde på ham.
–Vi ses engang i morgen. –Du kan ikke komme, når du vil.
Okay.
Nej. Naturligvis.
Det var så lidt.
Tak.
–Alt vel? –Ja.
–Hvordan går det med pigerne? –Godt. Jeg har dem næste weekend.
–Hvad? –Din bror ringede i sidste uge.
–Carlos? –David.
–Om min søster? –Han nævnte ikke Ava eller pigerne.
–Hvad ringede han om? –Dig.
–Hvad sagde han? –Jeg svarede ikke.
Han lagde en besked om, at han returnerede dit opkald.
–Mit opkald? –Dit nummer duede ikke.
Jeg ringede til ham for fem år siden.
–Sig til, hvis han ringer igen. –Jeg vil ikke blandes ind i...
Sig til, hvis han ringer igen.
–Det var så lidt. –Hvad?
Pistolen.
–Jeg tog den fra dig. –Jeg gav dig den.
Okay, du gav mig den. Får jeg så lov til at gå nu?
Ja. Du må gå nu.
–Vil du have et lift? –Nej, jeg vil intet have af dig.
Forfærdelige mig.
Jeg vil ikke have nogen forbindelse til dig.
Okay, men tag dem her.
–Du har brug for dem. –Jeg kan skaffe mine egne.
–Hvor skal du hen? –Hjem.
–Du har intet hjem. –Man kan vel drømme.
Held og lykke. Med Jacob.
–Hvordan kommer du væk herfra? –Jeg skal nok finde på noget.
Jeg er for sulten til at tænke.
–Jeg sagde det jo. –Det er, hvad jeg vil spise.
Jeg har ikke dit telefonnummer.
Du får ikke mit telefonnummer.
Camilla Mills www.btistudios.com